Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE
Vi gjorde det!
- Hvem er kvinden? - Clarity Winlove.
Hun var healer og hjalp kvinder med at blive gravide.
Jeg vil have dit barn, Nathan Appleby.
Man høster som man har sået.
Nathan!
Det er hverken en velsignelse eller en forbandelse.
- Jeg er ikke gravid! - Det tror jeg nu, at du er.
En nat i Shepzoy så jeg en kvinde.
Gabriel tegnede et billede af en kvinde med en bog.
Det samme gjorde Harriet.
Jeg hørte Gabriels stemme -
- og det er helt sikkert.
Der er noget her! Noget slemt.
Kom aldrig tilbage hertil. Du er forvist, Jack.
EFTERÅRET 1894
Clarity.
Er du der?
Clarity Winlove.
Er der nogen?
Er her nogen?
Jeg må vide, om du advarede mig -
- eller truede mig.
Er du der, Clarity?
Er du her hos mig?
Vis dig for mig. For guds skyld, vis dig selv for mig.
Vis dig selv.
Nathan?
- Nathan? - Lige et øjeblik.
Hvad laver du derinde alene?
Hjemmearbejde.
FAR
Tekstet af SUBSTANCE
Jeg fryger at det er sabotage, madam.
Ser De? Splitten mangler.
Måske er den faldet af?
Vi kan ikke finde den.
Og da vi undersøgte de andre vogne -
- var de også blevet saboteret.
Jeg er ked af det, madam.
- Holder du øje med mig, Denning? - Aldeles ikke, Appleby!
Jeg kom såmænd bare forbi...
Er du kommet på kirkens eller egne vejne?
Hvad angår folks omgang med spiritisme, seancer og deslige...
Gennem mine kirkelige pligter har jeg erfaret, -
- at det ofte skyldes en utilpashed på det personlige plan -
- som for eksempel et tab.
Du antyder altså, at min jagt på sandheden -
- skyldes tabet af Gabriel? - Det kan kun du svare på, -
- men hvis din afdøde dreng er årsagen til din søgen -
- må jeg, som din ven, advare dig.
Det leder dig direkte til galskab!
Og som min præst?
Det er en overtrædelse mod Gud og naturen.
Sir? Man venter Dem udenfor.
Kom med.
Nathan, vi skal bruge vognene nu. I dag.
Wheelwright kan først ordne dem -
- i næste uge. - Det er for sent.
- Hvem vil med overlæg fjerne... - Det var garanteret Jack Langtree!
- Jack? - Nu må du stoppe, Isiah Cobb.
Gamle Jack skal ikke have skylden, hver gang noget går skævt.
- Han er i London. - Jeg så ham da i går aftes.
- Hvor så du ham? - Her luskede rundt på gårdspladsen -
- og det undrer mig, hvad han lavede her.
Jeg troede, min nevø fulgte mit råd og var taget videre.
Jeg advarede ham, hr Appleby. Lad fortid være fortid.
Men desværre ser det ud til, han stadig bærer nag til Dem.
Skulle frk Enderby ikke undervise her til morgen?
Jo, hun skulle.
Frk Enderby?
Har De det godt?
Frk Enderby?
Martha?
Alt er i den skønneste orden. De er i sikkerhed.
- Hr Appleby... - De bør indtage noget væske.
Jeg beder Dem.
De er i sikkerhed her.
Du virker forvirret, Martha -
- vil du ikke fortælle os, hvad der skete?
- Jeg kan ikke huske det. - Underviste De i morges?
- Nej. - Hvor har De så været?
I skoven.
Elmwood Skoven og...
Jeg husker det ikke.
Jeg kan ikke huske det.
Måske, hvis jeg tager tilbage dertil?
- Jack. - Jack Langtree?
Jack skræmte mig. Han...
Angreb mig.
Det var Jack, -
- men så alligevel ikke...
Der var noget...
- Noget? - Som om han var -
- besat.
Hendes symptomer består af en opdelt erindring, -
- ekstrem opstemthed og forvirring.
Hendes sind bestræber sig vist på, at glemme noget ubeskriveligt.
Stakkels barn. Man kan kun gætte, hvad der skete hende.
Jeg er vist nødt til at tage hende med hen til skoven igen. I dag.
Kan du vise mig hvor Jack overfaldt dig, Martha?
Er det nu også klogt? Hun ser skrøbelig ud.
Jack Langtree skal da pågribes, han angreb jo en forsvarsløs kvinde.
- Vores vogne er ødelagte. - Af Jack Langtree!
- Vi kan intet fragte, sålænge... - Jeg vil tilbage.
Hr Appleby har ret.
Jack Langtree er til fare.
Jeg er ikke kun ansvarlig for gården, tjenerne og arbejderne -
- men her er intet politi, så...
At holde lov og orden er mit ansvar -
- og det liv har vi selv valgt, Charlotte. - Ja, det har vi vel.
Lad mig om vognene.
Martha, -
- der er noget, jeg må spørge dig om.
Har Jack Langtree tvunget dig til noget?
- Altså seksuelt? - Nej.
Det var slet ikke sådan.
Tilgiv min påtrængenhed. Jeg ved, at det er svært for dig.
De gør jo bare Deres pligt, hr Appleby.
Ja. Nu må du vise mig, hvor Jack angreb dig.
Gwen?
Har De det godt, madam?
Hellere et tomt hus end en sur lejer, madam.
Tak, Gwen.
Dit sind nægter os adgang til mindet om, hvad der skete i morges.
Men kunne vi finde nøglen som åbner op for minderne...
Jeg husker dette sted -
- fra tidligere.
Disse blomster.
Alpeviol.
Og røllike
Almindelig røllike.
Jeg er lidt af en amatør botaniker.
En dag håber jeg at opdage en ny form af underarter.
Alice.
- Alice? - Alice Wharton.
Hun er karl ved Marshfield Estate.
Vi er venner. Alice har et livligt, nysgerrigt sind -
- trods manglende dannelse.
Alice tilstræber at forbedre sig selv. Derfor hjalp jeg hende.
Uddannede hende.
Derfor var jeg her. Det husker jeg nu.
- Jeg ledte efter Alice. - Godt.
Så du efterlod eleverne på skolen -
- for at komme her og lede efter Alice.
Hvorfor?
Jack.
Han bor her, jagter og samler.
Alice ville stikke af med ham.
Hr Appleby...
Jack Langtree er ikke god for Alice, eller andre piger.
Jeg prøvede at finde hende.
Jeg prøvede at finde hende for at få hende til at indse...
Og i stedet fandt Jack Langtree dig?
Du sagde, at han var besat. Hvad mente du?
Hr Appleby, er det klogt at grave videre i dette?
- Hvorfor ville det ikke være det? - Der er snak i landsbyen.
Jeg hører ting, børnene siger.
- Ting, forældrene taler om... - Om mig?
Hvad siger man da om mig?
At De vækker de døde.
Og hvad tror du?
Jeg synes, De er en god og anstændig mand, hr Appleby.
Er det røg?
Kom.
Det kommer nede fra slugten. Hold dig tæt bag mig.
Værsågod, madam. Det fjerner sygdommen på ingen tid.
Undgå bræk ved at give mig bræk?
Det smager faktisk godt, hvad er der i?
Hvad De ikke ved, har De ikke ondt af.
- De har ikke fortalt hr Appleby om... - Nej, det har jeg ikke.
Jeg siger det. Han har allerede mistet et barn.
Og noget kan stadig gå galt.
Ingen håb er bedre end falsk håb.
- Gwen? - Ja, madam?
Kunne nogle have anbragt babyen i huset tidligere?
- En af arbejderne, måske? - Nej, madam, bestemt ikke.
- Hvorfor spørger De? - Ingen speciel grund.
Madam.
Jack Langtree!
Er der nogen?
Jack!
Det er Alices.
Det er Alices ring. Hvor er hun?
Hvad har han gjort ved hende?
- Martha! - Alice?
Alice?
Alice! Det er okay, jeg vil dig ikke ondt.
- Alice! - Nej, lad hende være.
- Kom tilbage! - Lad hende være!
Du kom her for at finde Alice.
- Nej. - Martha, jeg forstår det ikke.
De så hendes ansigt. Måden, hun kiggede på mig.
- Vær sød at lade hende være, hr Appleby. - Hvorfor?
- Hun hader mig. Foragter mig. - Hør på mig, Martha.
Din ven så traumatiseret ud. Ligesom du så ud, da du kom til Shepzoy.
Jeg efterlader hende ikke, hvis hun er i fare. Vi finder hende og tager hende hjem.
- Det kan jeg ikke. - Der er ingen andre muligheder.
Jeg vil tilbage!
Jeg kan ikke lide det her.
Jeg vil væk herfra. Jeg må gå, hr Appleby.
- Det må jeg. - Nej, Martha.
De kan ikke stoppe mig.
Så følgen stien ud herfra og tilbage til Shepzoy godset -
- og så forklarer du situationen til fru Appleby.
Og du venter på mig der. Forstår du det?
Jeg ville kun hjælpe Alice.
Hun er -
- en skovens blomst.
En hemmelig blomst.
Jeg troede virkelig, hun kunne blive en kvinde af ægte stof.
Det vil hun -
- når jeg har bragt hende sikkert hjem.
Gå nu.
Fru Appleby?
Jeg er ked af at trænge mig på, hr Payne.
Jeg ved, De ikke har været her så længe.
Landbrugets fremtid... eller det er jeg blevet fortalt.
- Jeg kunne være fejlinformeret. - Pas på landmændenes marked.
Der er større chance for at finde en ærlig mægler i et tyrkisk bordel.
Desværre er det ikke et hygge besøg. Jeg har brug for Deres hjælp.
Nogen, vi tror, vi ved hvem, har saboteret vores vogne.
- Jeg kan ikke på mit produkt på market. - Engros prisen på korn falder hurtigt.
Kan De undvære to eller tre vogne, så jeg kan...
Selvfølgelig, fru Appleby, selvfølgelig. Jeg vil få dem leveret til Dem i aften.
Tusind tak, hr. Payne. Min mand vil være meget taknemmelig.
Alice!
Gwen?
Martha?
Det er min fejl.
Kun min fejl.
Alice fortalte mig i nat, at hun ville stikke af med Jack.
Det kunne jeg ikke tillade. Jeg mistede besindelsen.
Jeg råbte af hende.
Jeg gik alt for langt.
Fortæl, Martha. Hvad skete der?
Da jeg tog tilbage i morges for at sige undskyld, var Alice væk.
Jeg var dum.
Havde jeg ikke forsøgt at gribe ind, havde hun overvundet sin forelskelse.
Hvis der er sket hende noget...
Hvis Jack Langtree skulle...
Det er min fejl.
- Jeg drog hende til ham. - De gjorde, hvad De troede var bedst.
Men hun er væk, fru Appleby. Vi har mistet hende.
Fortæl mig mere om Alice.
Folk i byen kunne ikke forstå, at en skolelære kunne blive venner -
- med en i Alices angivelige ydmyge situation.
Men dette sted, Shepzoy, hele denne region -
- den er så middelalderligt, så provinsiel.
Undskyld.
- Jeg bliver hurtigt revet med. - Det er okay.
Jeg synes verden ville være et bedre sted -
- hvis vi var mere lidenskabelige, synes du ikke?
Jo.
Det gør jeg.
Er du okay?
Madam?
Hr Payne fra Marshfield er udenfor.
Undskyld mig.
De får Deres produkt solgt inden weekenden er omme.
Tak, hr Payne. Vi er så taknemmelige.
Vær sød og gå inden for, Charlotte.
- Det er Alice Wharton. - Marthas ven.
Jeg kender hende. Hun er en af mine arbejdere.
William Payne, den nye indehaver af Marshfield Estate.
Hvad er der sket?
- Jeg har brug for Deres hjælp, hr Payne. - Selvfølgelig.
Denne unge kvinde blev myrdet i Elmwood skoven.
Manden, som jeg mener gjorde det, Jack Langtree, er stadig derude.
Han bor i grotten ved Devil's Chapel. Deres mænd ved, hvor det er.
Jeg har brug for, at De og Deres mænd pågriber Langtree.
Selvfølgelig. Vi starter ved morgengry med at lede.
- Tusind tak, hr Payne. - Hvad skete der?
- Vi går. - Ikke nu, Charlotte, okay.
Martha.
Tag Martha med ind i huset, Charlotte.
- Hvad vil du gøre? - Undersøge hendes krop grundigt.
Hvorfor? Hvad skete der i de skove, Nathan?
Vær sød og gør som jeg siger, Charlotte.
Min...
Hvor er Martha?
- Martha, vi må tale sammen. - Hvad sker der?
Resultatet af min undersøgelse af Alices krop viser...
Jeg er sikker, hævet over enhver tvivl, -
- Alice blev myrdet tidligt i morges.
Vi så Alice i Elmwood skoven omkring middag.
Det gjorde jeg, Charlotte.
Martha kan bekræfte vores møde, -
- med hvad jeg kun kan beskrive, som Alices ånd.
Vi så hende.
Vi så hende så tydeligt, som vi kan se dig.
Martha?
Jeg beklager, hr Appleby.
Jeg ved ikke, hvad De taler om.
Hvad?
Jeg så ikke Alice ude i skoven. Måske har De forestillet Dem det.
Hvad helvede har du gang i?
- De skræmmer mig, hr Appleby. - Stop det!
Du så hende, vi så hende begge to.
- Hvorfor lyver du? - Nathan!
Jeg undskylder for min mands opførsel.
Hun lyver, Charlotte.
Jeg ved ikke, hvorfor hun lyver. Men hun lyver.
Du har været begravet i dine studier, -
- har du forsøgt at vække de døde? Hvad med de levende?
Vær nu rar Charlotte. Jeg så Alice.
- Jeg så hende. - Så stop det dog!
Det kan jeg jo ikke!
Gud, hjælpe mig! Jeg ser de døde.
- Jeg må forstå, hvorfor det sker. - Så er du et fjols, Nathan.
Hvis det, du ser og hører, findes, tror du så, der er regler?
Hvorfor skulle der være regler, eller en videnskabelig forklaring?
- Ellers bliver jeg skør. - Det skal stoppe nu.
Jeg vil have, at det stopper, men hvad jeg end gør, er de døde der.
Stemmerne og synerne. Jeg forsøger jo at beskytte dig.
- Fra hvad? - Aner det ikke.
Jeg ved ikke, hvad det betyder, men jeg så Alice efter hendes død.
Jeg så Clarity Winlove. Jeg så hende her -
- i det her hus. I vores soveværelse.
"Du vil høste, hvad du har sået", -
- sagde hun. Var det en velsignelse eller en forbandelse.
Jeg må bare forstå det, -
- der må være en mening med disse ting.
Du har aldrig fortalt om spøgeriet. Jeg vil ikke være en del af dit vanvid.
Charlotte.
Jeg har givet dig alt, hvad jeg havde -
- og nu har du forladt mig.
Nathan?
Nathan Appleby?
Nathan? Er du der?
Harriet Denning.
John.
Peter Hare.
Den lille Charlie Thatcher -
- og Jack Langtree.
Jack, en uskyldig mand.
Jack er uskyldig.
Lad mig være i fred.
Herre, du almægtige fader.
Må Jesus Kristi kors, -
- stærkere end alle Satans hærskarer -
- og som overstråler Himlens hærskarer, -
- være hos dig -
- når du forlader os og når du træder ind.
Dag og nat -
- fra morgen og til aften -
- til alle tider og alle steder, -
- må Korset da værne og forsvare dig -
- mod de mørke kræfter -
- og angreb fra det onde.
Fra fjender, synlige eller skjulte, -
- fra Djævelens besnærende bånd -
- og den lidenskabelighed, som begærer sjæl og krop.
Må Jesus Kristi kors værne, -
- beskytte -
- og frelse dig.
Amen.
Der er han!
- Hvad i ...? - Jack skal fanges i live!
- Det var et varslingsskud... - Beklager, men han må ikke lide skade!
Render Jack Langree rundt og truer os, -
- får han med mig at bestille!
Tak, Gwen.
Jeg er sikker på, hr Appleby vil beskytte os.
Hvor er frk Enderby?
Hun er på sit værelse, madam. Jeg hørte døren blev låst.
Jack!
Holdt!
Jack!
Jack...
Er det Dem, hr Appleby?
- Hvad da? - Alt dette sker, -
- mens gamle Jack forsøger at hæve forbandelsen -
- og redde høsten.
Men du fordrev gamle Jack -
- og gjorde ham til et vildt dyr. Og nu skal gamle Jack hænges -
- for hvad der hændte Alice.
Hun var...
Hun var min engel.
Hun vil redde mig.
Jack, kom med mig tilbage til Shepzoy.
Jeg lover dig en retfærdig rettergang.
Deres retfærdighed interesserer mig ikke.
- Hvad jeg ønsker, er... - Ja?
- at De får hende tilbage, hr Appleby.
Kom nu.
Bring hende tilbage til mig?
Hvad?
Det siges jo, at De kan vække de døde...
Kan De skaffe hende tilbage til mig, hr Appleby?
Jeg er bare et menneske, Jack.
Ikke mere.
Så tager jeg hen, hvor Alice er.
Jack! Jack!
Martha? Åbn venligst døren.
Martha, jeg må tale med dig.
Jeg har det fint, -
- jeg vil ikke snakke. Jeg har det fint
Jeg vil bare gerne være alene.
Du skal være ærlig.
Hvis han ikke dræbte Alice, hvorfor løb han så?
Blomsternes sprog.
Jeg tror ikke, Nathan så Alices genfærd i skoven.
Men noget så han.
Hvad end, han mener at have set -
- så du det også. Du benægtede det, men du løj.
Hvorfor?
"O min elskede er som en rød, rød rose, nyligt blomstret i juni".
O min elskede er som en rød, rød rose -
- nyligt blomstret i juni.
"O min elskede er som melodien, der spilles sødt i sangen".
Hvor fin du er, min smukke pige.
- "Så dybt forelsket er jeg". - "Og jeg vil elske dig stadig, min kære."
"Til havet er tørret ud".
"Til min hemmelige skovblomst".
"Fra Martha".
Jeg elskede hende, som du elsker din mand.
Men hun valgte Jack.
Det var derfor, han angreb Martha Enderby.
Jack elskede Alice Wharton -
- ligesom Martha gjorde.
Appleby?
Hele mit liv har jeg følt mig anderledes -
- herinde -
- og her.
Alene.
Altid alene.
Indtil jeg fandt Alice og -
- jeg elskede hende -
- af hele mit hjerte og min sjæl.
Hvis du elskede mig, havde du ikke begået dette.
- Lad mig være! - Martha?
Lad mig så være!
Jeg må tilbage.
Martha?
De opdagde meget tidligt, at jeg var anderledes.
Man behandlede mig som om, jeg ingen følelser eller lidenskab havde.
De gjorde mig usynlig fordi jeg var anderledes.
Jeg var skolelærer og gammelmø.
Hvor har jeg dog forsøgt at modarbejde mine følelser!
Uden håb. Uden kærlighed.
Uden glæde. Helt tom og alene!
Mine bøger, mine blomster og dig...
Jeg elskede dig. Gud, hvor jeg dog elskede dig.
Så hvorfor lo du af mig, ude I skoven?
Du vidste, jeg elskede dig -
- men du lo bare af mig. Hvorfor?
Charlotte!
Charlotte...
Hvad skete der? Charlotte?
Nok var Jack ingen engel -
- men hans død er uretfærdig.
- Den tog endnu en af os. - Hvor ender det, Gideon?
Jeg ved det ikke, Lizzie. Jeg ved det ikke.
- Tak, hr Payne. - I skal være velkomne en anden gang.
Så er det hjemad, folkens.
Martha myrdede Alice Wharton.
Ingen var besatte, hverken af dæmoner eller djævle.
Bare menneskelig svaghed, lidenskab og dårskab.
Jeg kan ikke blive her.
Charlotte...
Charlotte?
Jeg er ked af det hele.
Hun forsøgte at dræbe mig, Nathan. Jeg kan ikke blive.
Jeg kan beskytte dig. Jeg elsker dig.
Jeg vil beskytte dig.
Men kan du beskytte vores barn?
Er du gravid?!
Det er jo alt, hvad vi ønskede os.
Derfor kom vi hertil.
Så er alt andet ligegyldigt.
Alt andet end dette er ligegyldigt.
Fortiden er død.
Og de døde er døde.
Der er kun os tre.
Vil du derind at sove i nat?
Hun er tråden, der binder alt sammen.
Det er jeg sikker på.
Gabriel?
Er alle klar?
Tre, to, en.
Tekstet af SUBSTANCE Udgivet på Danishbits - Home of SUBSTANCE